Herra Davies? - Sanokaa vain Johniksi.
Löysitte tänne.
Kyllä. Olin täällä Saundersvillessa lapsena. Tuossa lähellä.
Tämä on tuttua seutua.
Näytän teille paikkoja, ja sitten voitte asettua taloksi.
Mainiota.
Paljon hienompi kuin valokuvassa. - Tämä on ihana talo.
1800-luvulta. Parhaiten säilyneitä taloja siltä ajalta.
Näyttää oikein hienolta.
Tässä on keittiö. Se ei juuri kaipaa selityksiä.
Tuolla on tilava uuni. Siinä on hyvä valmistaa perhepäivällinen.
Tuleeko tänne muuta perhettä? - Ei, vain minä.
Paljon tilaa yhdelle ihmiselle.
Minulla on menossa uusi kirjoitushanke, ja olen etsinyt tällaista paikkaa.
Ahaa. Kirjoitatteko kirjaa? - Elokuvaa. Olen käsikirjoittaja.
Olenkohan nähnyt mitään töistänne? - Voi olla. Pidättekö kauhufilmeistä?
En. En pidä verestä ja väkivallasta.
Niin, kirjoitan kauhufilmejä. Eiväthän ne kaikille sovi.
Tämä on olohuone. Ihana takka.
Polttopuuta voi ostaa kaupungista.
Jos olette ulkoilmaihmisiä, pihalla on puuta ja vajassa kirves.
Hyvä.
Täällä on kaksi kylpyhuonetta ja viisi makuuhuonetta vapaaseen käyttöön.
Vuoteissa on puhtaat lakanat ja alakerrassa on liinavaatekaappi.
Nyt minun täytyy selittää jotain... Se on aika epätavallista.
Mitä?
Ilmoituksessa luki kaksi kerrosta, mutta talossa on myös kolmas.
Kerros ja kerros, sanotaan että se on pikemminkin ullakko.
Ei se epätavalliselta kuulosta.
Epätavallista siinä on se, että siellä on asukas.
Siitä ei mainittu ilmoituksessa. - Moni ei tule tänne sen takia.
Ymmärrän miksi. Olisin halunnut olla täällä yksin.
Olisitte melkein yksin. Kyseessä on vanha, sokea nainen, Agnes.
Ette edes huomaisi, että hän on täällä. Hän ei ikinä poistu huoneestaan.
Rehellisyyden nimessä, teidän olisi pitänyt mainita siitä ilmoituksessa.
Tarkoitan että...
Kun vuokraan asunnon, en halua, että siinä asuu joku muukin.
Voin vakuuttaa, ettei Agnes tule millään tavalla vaivaamaan teitä.
Hän ei päästä ääntäkään. Näettehän, miten iso tämä talo on.
Teillä on käytössänne kaksi valtavaa kerrosta.
Eikö meidän pitäisi mennä sinne, jotta voin esitellä itseni?
En usko, että hän avaa ovea. Hän haluaa olla rauhassa.
Voiko hän hyvin? - Voi. Hänet voi nähdä ulkoa.
Hän istuu keinutuolissaan ja katsoo ulos ullakon ikkunasta.
Tehän sanoitte, että hän on sokea. - Niin hän onkin.
Ei hän aina ole sokea ollut. Hän istui ikkunassa, kun näkö oli tallella.
Kai se on vanha tapa. - Niin kai.
Mennäänkö alakertaan? - Mennään.
Saatte täällä hyvät olot. - Niin.
No niin. Tässä ovat avaimet etuoveen, takaoveen-
ja puutarhavajaan. Onhan teillä minun puhelinnumeroni?
Soittakaa, jos tarvitsette jotakin. - Enköhän minä pärjää.
Pankaa avaimet kukkaruukun alle kun lähdette, niin haen ne sitten.
Teen niin. - Hyvä.
Eli...
Meitä on täällä kolme, rouva Connelly.
LÖYDETTY
Hei. - Jessus!
Anteeksi, ei ollut tarkoitus säikäyttää.
Ei se mitään. En tiennyt, että tänne on muuttanut joku.
Se on vain tilapäistä. Loma-asunto.
Kiva.
Aiotko tehdä piiraan? - Mitä?
Nuo marjat.
Niin.
Haittaako jos kerään niitä? - Ei toki. Asutko täällä päin?
Kyllä, vähän kauempana. Olen Cassie. Cassie Konrad.
John Davies.
Hauska tutustua. - Kuin myös.
Jos joskus haluat lainata sokeria, niin tule vain koputtamaan ovelle.
Voi olla. Kiitos.
Hei...
MURHA
Hei. - Onko sinulla sokeria?
On. Käy peremmälle.
Onhan tämä melkoinen paikka.
Olen ottanut selvää.
Vähän ennen kuin tulit. On se siinä 600 vuoden paikkeilla.
Miten kauan aiot olla täällä? - Kahdeksan viikkoa.
Tiedätkö mitään yläkerrassa asuvasta vanhasta naisesta?
Asuuko siellä vanha nainen? - Kolmannessa kerroksessa.
Onpa kummallista.
Etkö ole ikinä kuullut hänestä?
Luulin tätä lomanviettopaikaksi. - Niin minäkin.
Mutta kolmannessa kerroksessa on ilmeisesti vakituinen asukas.
Oletko puhunut hänen kanssaan? - En. Ovi on lukossa. Hän ei käy ulkona.
Eikä hänen luonaan käy ikinä kukaan. - Sehän on surullista.
Minusta se on vähän pelottavaa. - Jänishousu.
Joo, täytyy kai kerätä rohkeutta.
Taitaa olla aika pelottavaa asua yksin näin isossa talossa.
Miksi et ottanut ystävää, vaikka tyttöystävää, mukaan?
Ei ole tyttöystävää, ja kai tähän työhön kuuluu eristäytyneisyys.
Mihin työhön? - Olen kirjailija.
Ahaa.
Sanon olevani, mutta on se kirjoittaminen yhtä taistelua.
Onko tullut kirjoituskramppi? - Kuin olisin törmännyt seinään.
Luulin, että täällä oleva rauha voisi auttaa minua asiassa.
Mutta ei siitä vielä ole ollut apua. - Vastahan sinä tulit tänne.
Kyllä se siitä. - Totta.
Kärsivällisyys ei vain kuulu hyviin puoliini.
Haluatko sitä sokeria nyt? - Mitä?
Tulit lainaamaan sokeria. - Niin, totta tosiaan.
Kai me vielä näemme?
Kävisikö jo tänä iltana? - Mennäänkö pubikierrokselle?
Pubi ei oikein ole minun juttuni. Olen aika ikävystyttävä tyyppi.
Ei oikeastaan minunkaan. Kai minäkin olen ikävystyttävä.
Sinähän voisit tulla tänne. Oltaisiin yhdessä ikävystyttäviä.
Voisin laittaa jotain ruokaa. - Osaatko laittaa ruokaa?
En.
Mutta olen hyvä tilaamaan ruokaa.
Se olisi kivaa. - Hyvä. Sopiiko kahdeksalta?
Joo. Nähdään sitten. - Nähdään.
Ajattelin vain lapsuutta.
Se on ilkeitten leikkikenttä.
Kerro vähän itsestäsi. - Mitä?
En tiedä.
Millaisesta musiikista pidät? - Olipa järkyttävä ponnistus.
Olen vähän jäykkä. Kerro sitten lapsuudestasi.
Nyt sinä kuulostat psykiatrilta.
Kasvoin katolilaisessa perheessä. - Olitko kapinamielinen?
Olin hyvä tyttö. - Kuulostaa melkein vakuuttavalta.
Ihan totta, olin minä. - Pelkäsitkö kiirastulta?
En, pelkäsin vanhempiani. Mieluummin kiirastuli kuin he.
He olivat siis hyvin ankaria. - Kyllä.
Mitä voit kertoa itsestäsi? - Itsestäni?
Olivatko vanhempasi ankaria? - Eivät lainkaan.
He neuvoivat minua ja auttoivat minua löytämään oman tieni.
Kivaa. - Joo.
He elivät yhdessä 40 vuotta ennen kuin kuolivat.
He tekivät kaiken yhdessä niin kuin siamilaiset kaksoset.
Kuolivatkin saman viikon aikana.
Pelottaako se sinua? - Kuolemako?
Ei, vaan se, että pitäisi elää jonkun kanssa niin kauan.
Ei, en usko. Vanhempani olivat yhdessä monta vuosikymmentä.
He kokivat yhdessä vaikeuksia, mutta kaikesta huolimatta rakkaus säilyi.
Etsin kai suhdetta, jossa on sellaista omistautumista.
Kiva.
Mutta minulla on ollut huono onni mitä naisiin tulee.
Muistan kun erosin viimeisimmästä tyttöystävästäni.
Totesimme vain, ettei se ollut kenenkään vika.
Mutta totuuden nimessä se on pahin valhe, jonka sanoo itsellensä.
Vika on aina jonkun. Ja siinä tapauksessa vika oli minun.
Mutta ihminen oppii.
Tiedän, mitä virheitä olen tehnyt.
En halua enää tehdä samoja virheitä.
Ymmärrän hyvin, mitä tarkoitat.
No, mitä sinä haluat naiselta? - Hyvä kysymys.
En tiedä.
Hänen kanssaan...
...on voitava puhua ravintolassa tai baarissa, joka on täynnä väkeä-
ja sitten huomaa puhuneensa monta tuntia ja muut ovat jo lähteneet.
Emme ole huomanneet sitä, koska meitä on vain kaksi maailmassa.
Kuulostaapa typerältä. - Ei lainkaan.
Olen sitä mieltä, että kysymys ei ole aineellisista asioista-
eikä siitä, kuka näyttää hyvältä vieressäsi jossain juhlassa.
Kyse on siitä, mitä on täällä.
Niin, se on totta.
Hyvin totta.
Etkö jäisi yöksi? - En täksi yöksi.
Onko sinulla meno jonnekin? - Ei ole.
En halua pilata tätä iltaa tekemällä jotain hätiköityä.
Ymmärrän.
Minä... Nähdään pian.
Nähdään. Hyvää yötä.
LÖYDETTY
Hei.
Tule tänne. Haluatko kahvia? - En tiedä. Minä vain...
On kauhean nolo olo. - Mistä syystä?
Siitä mitä välillämme tapahtui.
Tapanani ei ole heti suudella. Mitähän sinä ajattelet minusta?
Miten niin? - Pidät minua tietysti lutkana.
En todellakaan pidä.
Sehän oli hieno ilta, me vain juttelimme. Se on harvinaista nykyään.
Toivottavasti tarkoitat sitä. Et saa luulla, että olen typerä kana.
Tunsin, että meillä on jotakin yhteistä.
Et saa myöskään luulla, että olen frigidi neitsyt.
Mikä nyt naurattaa? - Sinä.
Sinä et osaa valehdella, ethän?
Kerrot vain ongelmistasi mitä suloisimmalla tavalla valehtelematta.
Siitä minä pidin sinusta silloin illalla, kuten pidän nytkin.
Eikö sairas haavoittuvuuteni saa sinua ottamaan jalkoja allesi?
Ei. Olen ruvennut kirjoittamaan taas. - Sehän on hienoa.
Niin, enkä usko, että se on vain sattuma.
Mitä tarkoitat? - Olet herättänyt minussa jotain.
Jotain, minkä luulin kadottaneeni jo kauan sitten.
No, mennäänkö sisälle?
En voi nyt. Mitä teet huomenna?
Olen täällä. Voit pistäytyä koska tahansa.
Selvä.
Nähdään huomenna. - Selvä.
Cas. - Mitä?
Se ilta... Olin huolissani, pelkäsin, että se jäisi vain yhdeksi illaksi.
Minä en ajatellut niin. - En minäkään.
Nähdään huomenna.
Agnes? Kuuletko?
Olen John Davies. Asun tässä talossa.
Meidän pitäisi keskustella.
Agnes?
Mitä sinulle on tapahtunut?
Rassukka.
Minusta tuntuu, että se yläkerran nainen poistuu huoneestaan.
Miten niin? - Levysoitin pyörii kaiket yöt.
Ja talossa siirtyy tavaroita.
Pelottaako se sinua? - Hieman.
Pitäisikö sinun soittaa omistajalle? - Joo. Ja olen nähnyt eloisia unia.
Kuten?
Yhdessä minä olin hukkumassa.
Ja toisessa sairaassa unessa minulta lyötiin hampaat suusta.
Kuulostaa unilta, jotka johtuvat pelosta.
Mikä sinua pelottaa? Se yläkerran nainen, vai..?
Kai se olisi tarpeeksi outoa. Minua huolestutti jo aikaisemmin.
Siksi minä tulinkin tänne. Lontoo alkoi olla liikaa minulle.
Liian paljon ihmisiä, liian paljon hälinää.
Miksi halusit juuri tänne?
Kävin täällä monta kertaa lapsena.
Se on yksi hienoista muistoista vanhemmistani.
He hakivat minut perjantaisin koulusta ja ajoimme Saundersfootiin.
Siellä on ihanaa. - Niin on.
Kävimme aina siinä ravintolassa syömässä.
Josta on merinäköala. Sitten kävin pelihalleissa.
Ihania muistoja.
Kuulostaa ihanalta. - Niin. Se oli ihanaa.
Menin Lontooseen töihin.
Totuuden nimessä, Cas-en kaipaa takaisin sinne.
Sait ainakin tilaisuuden.
Minä ajattelin muuttaa Cardiffiin tai Lontooseen, mutta en tehnyt sitä.
Miksi et? - Olen pikkukaupungin tyttö.
Haaveilin neonvaloista ja stadista, mutta ei siitä tullut mitään.
Vaikka en minä katkera ole.
Uskon, että ihminen joutuu sinne, minne on tarkoitus joutua.
Sinä voit olla ihan mitä haluat.
Ei sen takia tarvitse muuttaa. Saat sen tapahtumaan täälläkin.
Ei sinun välttämättä tarvitse tehdä töitä muille.
Voit tehdä sitä itsellesi. Siihen täytyy vain uskoa.
Valmistan koruja. Olen toivonut voivani saada siitä vielä elantoni.
Tuumasta toimeen vain. - Ei kai se niin helppoa ole?
Olen luova ihminen, mutta bisneksestä en tiedä mitään.
Ehkä minä voin auttaa. Olen tuottanut elokuvia.
Voisin ehkä auttaa sinua siinä bisnespuolessa.
Miksi haluat tehdä niin? - Siksi, neiti Conrad...
...että olet inspiroinut minua.
Haluan tehdä vastapalveluksen. Se olisi hienoa.
Eli kirjoittaminen sujuu hyvin, vai? - Kyllä, todella hyvin.
Kirjoitan minulle tärkeää käsikirjoitusta. Se on henkilökohtaista
Se alkaa syntyä.
Mitä enemmän vapaudun, sitä vapaammin lentää ajatuskin.
Niin, ajatus siitä, että talossa asuu vieras nainen, voi olla pelottava-
mutta siitä saa hyvää aineistoa kauhuelokuviin.
Totta. Minun pitäisi avata kauppa ja sinun olla kirjailija.
Mistä kirjoittaisin? - En tiedä.
Agnes?
MURHA
Hei...
Mitä? Hei!
Eikö kuulostakin hullulta?
Kyllä minä uskon mitä sanot. - Uskotko?
Maailmassa on paljon käsittämättömiä asioita.
Yritän ajatella kaikkea avoimesti. Mitä aiot tehdä?
Haluan puhua vuokraemännän kanssa.
Ehkä hän voi valaista asiaa.
Myöntäisikö hän, että täällä on jotain outoa meneillä?
Vaikka tietäisikin. En usko, että hän haluaa, että se paljastuu.
Kukaan ei haluaisi enää tänne asumaan. - Totta.
Minua haluttaa kauheasti puhua sen mysteerisen rouvan kanssa.
Jos luulet, että se on paranormaalia, pyydä pappia siunaamaan talo.
Katolilainen sinussa puhuu. - Entinen katolilainen.
Minua kiinnostavat enemmän vastaukset kuin talon puhdistaminen.
Miten olisi ouija-lauta?
Ouija-lauta?
Se olisi kyllä viimeinen keino.
Jäänkö luoksesi yöksi?
Kuulostaa kyllä hienolta...
Ei, on parasta että käytän luovuuttani nyt, kun sitä on.
En tiedä... Taidan olla tulossa hulluksi.
Et sinä hullu ole.
Aprikoin sitä. Annanko minä liikaa valtaa mielikuvitukselle?
Sekoitanko minä toden ja tarun?
Älä kyseenalaista itseäsi, John. Luota vain vaistoosi.
Luota sydämeesi.
Sinulla on rauhoittava vaikutus minuun.
Minä yritän.
Haloo? - Hei.
Rouva Connelly? Tässä John Davies, Oakridgen talosta.
Hei. Miten siellä menee? - Minulla olisi vähän kysyttävää.
Se voi kuulostaa merkilliseltä. - Selvä. Olen utelias.
Se koskee taloa. Ovatko aikaisemmat asukkaat puhuneet mitään-
joistakin oudoista tapahtumista?
Kuten esimerkiksi? - Yliluonnollisista asioista.
Eivät. Tarvitsetteko aineistoa elokuvaan, herra Davies?
En toki. Talossa on vain tapahtunut outoja asioita-
joihin en millään keksi luonnollista selitystä.
Voisitteko tarkentaa hieman?
Levysoitin lähtee usein pyörimään itsekseen öisin.
Ja jokin liikuttaa tavaroita talossa.
Kun olin suihkussa, peiliin ilmestyi kirjoitusta-
vähän ennen kuin ovi paiskautui kiinni ja meni lukkoon.
Onpa melkoinen tarina. Kirjailijoilla on ihana mielikuvitus.
Ei, yritän vain selvittää tapahtunutta. Ajattelin että sillä on-
tekemistä paikan historian kanssa.
Oletteko te kuullut mistään tapahtumasta kuluneiden vuosien aikana?
En tietenkään. En tiedä mitään sellaisesta.
Se nainen ullakolla? Agnes. Voitteko kertoa mitään hänestä?
En voi antaa henkilökohtaista tietoa. Ymmärrätte varmasti.
Ette pitäisi siitä, jos levittelisin tietoa teistä. -En niin.
Anteeksi, että vaivasin teitä, rouva. - Voinko tehdä jotakin muuta?
Tiedätte missä olen. - Kyllä. Hyvä...
Haloo?
Sehän meni hyvin.
Hei, herra ouija-lauta.
No niin.
Helvetti.
Hengen oppaat, valon suojelusenkelit.
Vastatkaa kysymykseeni.
On tämä helvetin typerää.
Helvetti... Se toimii.
Maalaus portaiden juuressa...
Onko sillä jotain merkitystä?
Kuolema.
Kuka täällä on kuollut?
Kuka on kuollut?
Oliko se tapaturma?
Ei.
Levysoitin. Kuka panee levysoittimen soimaan?
Onko täällä asunut joku, joka on kuunnellut levysoitinta?
ON
Pyydän...
Kuka kuunteli levysoitinta?
Agnes.
Paniko Agnes sen soimaan?
Ei.
Kuka sen panee soimaan?
Vastaa. Kuka panee sen päälle?
Tämä nukke...
Kuuluiko se jollekin lapselle joka kuoli täällä?
EI
Kenen nukke se on?
Murhaajan.
Agnes.
Onko Agnes murhaaja?
Lopeta.
Lopeta!
Lopeta nyt!
Olen saanut tarpeeksi tästä paskasta!
Agnes?
Agnes, kuuletko minut?
Sinun pitäisi olla tyytyväinen nyt.
Tiesin, että tulisit lopulta luokseni. Et sinä ainoa ole.
Mitä?
Langenneet enkelit.
Ne haluavat viedä minut helvettiin tekoni takia.
Mitä sinä olet tehnyt? - Syntiä.
Kaikki ovat tehneet syntiä. - Eivät sellaista kuin minä.
Olen tehnyt mitä kauheinta syntiä.
Murhannutko? - Niin.
Kerro siitä.
Sinulla on ystävälliset kasvot.
20 vuotta sitten asuin täällä mieheni Wlliamin-
ja tyttäreni Catherinen kanssa.
Olimme onnellinen perhe.
Sitten eräänä päivänä William sairastui.
Hyvin vakavasti.
Hoidin häntä monta kuukautta.
Minä oli vahva hänen takiaan, mutta pelkäsin kauheasti joutuvani leskeksi.
Rukoilin Jumalaa parantamaan mieheni, mutta Hän ei kuunnellut.
Kun William kuoli, tämä paikka ei ikinä tullut entiselleen.
Catherine oli surun murtama.
Alussa hän oli huoneessaan kaiket päivät ja leikki posliininukellaan.
Hänestä tuli ongelmalapsi.
Hänellä oli vaikeuksia koulussa. Hän alkoi hyökkäilemään minua vastaan.
Toisinaan jonkun ihmisen kuolema-
lähentää ihmisiä toisiinsa.
Meidät se ajoi kauemmas toisistamme.
Kun Catherine oli noin kahdenkymmenen-
hän seurusteli erään tytön kanssa kadun varrelta.
Hän oli suloinen tyttö joka hymyili aina.
Catherine ja hän alkoivat sitten riidellä eräästä pojasta.
Minä olin olohuoneessa ja kuuntelin lempikappalettani.
Siellä istuessani kuulin kiihtyneitä ääniä yläkerrasta.
Se kuului musiikin yli.
Kun juoksin huoneesta ulos katsomaan mitä oli tekeillä-
näin Catherinen työntävän tytön alas rappusista.
Häneltä murtui niska ja hän kuoli.
Heti.
Se ei ollut vahinko. - Ei.
Näin Catherinen kasvot. Ne eivät olleet tyttäreni kasvot.
Ne olivat pahuuden kasvot. Catherine halusi tappaa sen tytön.
Soititko poliisille? - Tyttäreni oli niin nuori.
Hänellä oli koko elämä edessään.
Minun oli pakko harkita asiaa.
Päätin olla kutsumatta poliisia.
Miksi hitossa?
Minusta kahden tytön ei tarvinnut menettää elämäänsä samana iltana.
Jos olisin ilmoittanut siitä poliisille-
totuus olisi paljastunut. En voinut ottaa sitä riskiä.
Tiesin, että tyttäreni oli sisimmiltään hyvä ihminen.
Hän teki virheen.
Päästi pahuuden itseensä.
Saatana on viekas olemus-
ja se voi vaikuttaa keneen tahansa heikon hetken tullessa.
Mitä sitten tapahtui?
Panin vainajan kellarissa olevaan kaappiin.
Sinetöin huoneen. Peitin oven tapetilla.
Kukaan ei tiedä että siellä on huone.
Eivätkö tytön vanhemmat etsineet häntä?
Hän oli ainoa lapsi, ja hän oli karannut kotoa.
Hän ei ollut puhunut vanhempiensa kanssa pitkään aikaan.
Ja kun hän tutustui Catherineen, he olivat jo kuolleet.
Kukaan ei etsinyt häntä.
Se tyttö, joka kuoli... Hän kummittelee täällä, eikö totta?
Hän ei ole ainoa. Langenneet enkelit etsivät minua.
Ne etsivät aina.
Mitä nämä langenneet enkelit ovat?
Raamatussa, Jumalan enkelit ja Saatanan enkelit.
Saatana ja langenneet enkelit ajettiin pois taivaasta-
ja niillä on maan päällä vapaus-
viedä syntiset helvettiin.
Murhan jälkeen ne ottivat minulta näköni.
Nyt ne ovat täällä odottamassa.
Ne odottavat salaisuuteni paljastumista ja siksi olen tänne lukittuna.
Rukoilen joka päivä Jumalan suojelusta.
Mutta Jumala ei pelasta edes syntiä tehneitä enkeleitä.
Mitä toivoa minulla siis on?
Missä tyttäresi on, Agnes?
Olen keventänyt taakkaani, mutta olen yhä hänen äitinsä.
Suojelen häntä vastedeskin.
Se tyttö, joka kuoli... Mikä hänen nimensä oli?
Hänen nimensä oli... Cassie.
Cassie Konrad.
Nyt on kyllä sattunut erehdys. - Ei ole. Näin hänen kuolevan.
Omin silmin.
Luoja paratkoon!
Ei täällä ole enää Jumalaa. Tämä talo on pahuuden tyyssija.
Sinun pitäisi lähteä täältä. Lähde heti!
Entä sinä, Agnes?
Minun täytyy hyväksyä... kohtaloni.
Ovatko langenneet enkelit tulleet hakemaan minut?
Olen valmis.
Äiti, se olen minä.
Catherine? - Niin.
Rakas tyttöni, olen pahoillani.
Minun oli pakko kertoa hänelle. En jaksa enää elää se taakkanani.
Ei se mitään.
Tule. Sinun pitäisi olla vuoteessa. On jo myöhä.
Oletko vihainen minulle?
Älä ole hupsu.
Tiesin, että se paljastuisi aikanaan. Se oli vain ajan kysymys.
Olen pahoillani, rakas tyttö.
Olen koko elämäni ajan suojellut sinua.
Nyt langenneet enkelit kutsuvat minua.
En voi viedä sitä hautaan. Jumala ei pelastaisi sitten sieluani.
Älä sitä sure nyt, äiti. Lepää vain. Olet ansainnut sen.
Mitä helvettiä sinä teet?
Saakeli!
Tiedän, mitä äitini kertoi sinulle.
Sinä saatanan akka, nyt sinä perkele kuolet. Kuole!
Saatanan narttu!
Kuole!
Saatanan...
Joten nyt tiedät.
Miksi et kertonut? - En voinut.
En halunnut menettää sinua.
Miksi et kertonut Agneksesta ja hänen tyttärestään?
Pelkäsin, että langenneet enkelit hakisivat minutkin.
Kuule...
Minä rakastan sinua.
Minäkin rakastan sinua.
Mutta kun rakastaa jotakuta, hänet on päästettävä vapaaksi.
Ole kiltti, älä lähde. - Minun on pakko.
"Viimeinen talo Hautausmaantien päässä" kirjoittanut John Davies
Herra Jones? - Niin.
Löysitte tänne. - Ihan helposti.
Hyvä. Näytän teille paikkoja, ja sitten voitte asettua taloksi.
.:: Ensin www.hounddawgs.org ::.
Suomennos, Håkan Mäkelä www.ordiovision.com